![](https://www.novilist.hr/wp-content/uploads/2024/06/NLR2120-Tetragonurus-cuvieri-UVODNA.jpg)
Donja čeljust s jednim redom lepezastih zuba je vrlo čvrsta i kada su usta zatvorena gotovo je potpuno skrivena gornjom čeljusti koja ima male šiljate zube u jednom redu. A gledano sprijeda, otvor za usta ima oblik dijamanta
povezane vijesti
Nedavno je kod Šipana ulovljena još jedna riba o kojoj naši ribari ne znaju ništa.
A to neznanje nije uopće čudno jer je riječ o još jednom doseljeniku, novoj vrsti u Jadranskom moru.
Premda analize te nove ribe nisu dovršene, očito je riječ o vrsti Tetragonurus cuvieri (Risso 1810) koja je rasprostranjena u većini svjetskih oceana i koju još nazivaju i Smalleye Squaretail.
Naravno riba je odmah predana Institutu na analizu.
– Poprilično smo sigurni da se radi o vrsti Tetragonurus cuvieri. Ista je već ranije zabilježena u Jadranu no samo na području Albanije, a ovo je po prvi puta da je bilježimo i u hrvatskim vodama. Radi se o vrsti koja je rasprostranjena u toplim i umjerenim područjima svih svjetskih oceana, a isto tako i u Sredozemnom moru gdje se smatra vrlo rijetkom. O njenoj biologiji se ne zna mnogo, ali zna se da joj ishranu čine želatinozni organizmi poput meduza, rebraša i plaštenjaka u čemu joj pomaže posebno prilagođen usni aparat sa zubalom za hvatanje želatinoznog plijena. Riba se smatra nejestivom. Dosegne dužinu od otprilike 70 cm, a primjerak ulovljen kod nas je bio dug oko 20 centimetara – izjavio je dr. Branko Dragičević viši znanstveni suradnik laboratorija za ihtiologiju i priobalni ribolov Instituta za oceanografiju i ribarstvo u Splitu.
A Smalleye Squaretail je vrlo prepoznatljive vanjštine. Od ostalih riba se lako razlikuje ponajprije po karakterističnim čeljustima, ljuskama i obliku tijela.
Donja čeljust ima jedan red lepezastih zuba koji su kada se usta zatvore, gotovo potpuno skriven gornjom čeljusti u kojoj se nalazi jedan red malih šiljatih zuba.
A gledano s prednje strane otvor za usta ima oblik dijamanta.
Ova riba ima dugo i vitko tijelo ovalnog presjeka.
Odrasli su primjerci tamnosmeđe do crne boje dok su mladunci odozgo sivi, a odozdo bjelkasti što je posljedica prilagodbe života u dubomorskim staništima odraslih jedinki, odnosno površinskih zona koje nastanjuju mladi primjerci.
Inače ovu vrstu nalazimo na kontinentalnim padinama na dubinama od 500 do 600 metara.
Mrijest nije potpuno istražen no smatra se da u doba mrijesta ova vrsta migrira u pliće more čemu u prilog ide i prvi ulov ove vrste u Mediteranu, ulovljen 2017. godine uz Tirensku obalu i to bez ikakvih znakova dekompresije.
A je li ovaj primjerak ulovljen kod Šipana jedini ili je riječ o nastanjivanju još jedne nove vrste u naše more, pokazat će vrijeme.
I premda pojedini izvori navode da je ova vrsta u određeno doba godine otrovna, a što je vjerojatno vezano uz otrov ciguateru i periodična cvjetanja vezana uz druga mora, u našem se moru smatra samo nejestvom.