Klečavci neka kleče izvan institucija, a DP neka se bavi poljoprivredom, gospodarstvom i demografijom
Sam ulazak Domovinskog pokreta u vlast rezultirao je novim društvenim podjelama. Srećom, nismo se vratili na ustaše i partizane, ali sad imamo nove podjele – oko rodnih i spolnih uloga. Čak je uskrsnula i Željka Markić, koja hoda po Saboru i u starom se nervoznom tonu svađa s pripadnicima ljevice koji, pak, prosvjeduju protiv njenih intervencija. Problem je upravo u tome što je DP stao iza Markićkinih inicijativa, pa tako i one najproblematičnije trenutno, a to je zaštita tzv. klečavaca. Pronašli su se prozvanima braniti ih, iako, ako ćemo biti realni – klečavcima nitko ne prijeti i nitko ih ne ugrožava. Okupljaju se kad god žele, i u svim gradovima u kojima žele, pa tako i u Zagrebu i Rijeci, a njihova je stvar što imaju potrebu klečati i moliti za suzbijanje ženskih i ljudskih prava samo jednom mjesečno. Očito, naporno bi im to bilo činiti svaki dan, a i tankoćutni su – smatraju se ugroženima od kontraprosvjednika koji redovito uz njih šutke stoje, najčešće samo sa svojim transparentima i porukama.
Teško bi bilo reći da su bilo čime ugroženi jer krunicu na trgovima mole već mjesecima, ali ipak DP i Markić kažu da su »podložni dehumanizaciji koja se apsolutno može povezati sa svim metodama totalitarnoga postupanja prema jednoj skupini građana«. Gdje su neki dokazi koji bi to potkrijepili, primjerice podaci policije o remećenju javnog reda i mira, ili nedajbože, napada na njih – nema ih. Ako je podsmijeh prolaznika dehumanizacija, neka. Jer i tzv. klečavci vrlo posprdno govore o pravima žena. Da imaju veće poluge moći, ukidali bi ta prava, a prvo bi se na udaru našlo pravo na pobačaj, te onda redom i sva druga prava. Molitelji bi žene zatvorili u kuće i napravili od njih domaćice, u prijevodu sluškinje muškarcima, velikim katoličkim muževima.
Loše je da se Domovinski pokret uortačio s takvima jer čak ni oni ne bi trebali biti toliko konzervativni. Ni biračko tijelo koje čine prosječni vukovarski branitelji nije toliko zatucano. Sve se svodi na neke pojedince željne medijske pažnje, kao što je predsjednik kluba DP-a u Saboru Igor Peternel – on je inače ranije bio čak i član SDP-a, a onda mu je slovo »S« ispalo pa mu je dobar i DP, te danas promovira ideje u koje ranije očito nije vjerovao. U svakom slučaju, s pojavom DP-a u vlasti otvoren je put za medijsku prisutnost takvih, inače posve marginalnih ideja. Takve stvari još se samo mogu čuti u Bujici i, naravno, u objavama HBK-a. Ali sigurno ni cijela Crkva u Hrvatskoj nema iste stavove – riječki nadbiskup Mate Uzinić zacijelo se ne bi složio da je društvena uloga žena isključivo uloga kućanice, kao što to sigurno ne zastupa ni papa Franjo.
Ali, stavovi koje promoviraju pojedini DP-ovci, eto, ipak zaoštravaju polemike i stvaraju nove društvene podjele. Rodni studiji za njih su neprihvatljivi, kažu, iako zapravo postoje već godinama, samo pod drugim nazivima. Feminizam se kao društveni pokret izučava desetljećima, ali izgleda da neki u DP-u o tome zaista malo znaju, pa im dosad nije smetalo.
Premijer Andrej Plenković koji je bio prisiljen prigrliti taj i takav DP u redove Vlade, sigurno nije sretan zbog takvog razvoja događaja. Njegova je mantra ublažavanje socijalnih fraktura. U zadnjih osam godina splasnule su ovakve ideološke rasprave, a sad se naveliko vraćaju. To znači da će morati, još manjim filigranskim vezom nego ranije, rješavati probleme sa svojim koalicijskim partnerima oko ovih vrućih tema. Stoga se, za početak, pravi potpuno nezainteresiran. Nisam stigao vidjeti, nemam vremena, nisam sudac za ideje – to su izjave kojima pokušava umiriti sukobe i polemike. A u drugom koraku pokušat će izazvati najmanje novih svađa – oko izmjena zakona o pobačaju konzultira se sa ženskim udrugama i predlaže čak i dodatna prava, anonimne pobačaje, a oko rodnih studija odluku će prepustiti Sveučilištu i struci u Ministarstvu znanosti (u kojem DP očito neće imati državnog tajnika).
Za to vrijeme klečavci neka kleče izvan institucija, a DP neka se bavi poljoprivredom, gospodarstvom i demografijom. U redu je da ideološke podjele ostanu izvan institucija.
Politika na trapezu
Ideologiju van iz institucija
Tihana Tomičić
11. srpanj 2024 08:09
Patrik Macek/PIXSELL
Klečavci neka kleče izvan institucija, a DP neka se bavi poljoprivredom, gospodarstvom i demografijom
Sam ulazak Domovinskog pokreta u vlast rezultirao je novim društvenim podjelama. Srećom, nismo se vratili na ustaše i partizane, ali sad imamo nove podjele – oko rodnih i spolnih uloga. Čak je uskrsnula i Željka Markić, koja hoda po Saboru i u starom se nervoznom tonu svađa s pripadnicima ljevice koji, pak, prosvjeduju protiv njenih intervencija. Problem je upravo u tome što je DP stao iza Markićkinih inicijativa, pa tako i one najproblematičnije trenutno, a to je zaštita tzv. klečavaca. Pronašli su se prozvanima braniti ih, iako, ako ćemo biti realni – klečavcima nitko ne prijeti i nitko ih ne ugrožava. Okupljaju se kad god žele, i u svim gradovima u kojima žele, pa tako i u Zagrebu i Rijeci, a njihova je stvar što imaju potrebu klečati i moliti za suzbijanje ženskih i ljudskih prava samo jednom mjesečno. Očito, naporno bi im to bilo činiti svaki dan, a i tankoćutni su – smatraju se ugroženima od kontraprosvjednika koji redovito uz njih šutke stoje, najčešće samo sa svojim transparentima i porukama.
Teško bi bilo reći da su bilo čime ugroženi jer krunicu na trgovima mole već mjesecima, ali ipak DP i Markić kažu da su »podložni dehumanizaciji koja se apsolutno može povezati sa svim metodama totalitarnoga postupanja prema jednoj skupini građana«. Gdje su neki dokazi koji bi to potkrijepili, primjerice podaci policije o remećenju javnog reda i mira, ili nedajbože, napada na njih – nema ih. Ako je podsmijeh prolaznika dehumanizacija, neka. Jer i tzv. klečavci vrlo posprdno govore o pravima žena. Da imaju veće poluge moći, ukidali bi ta prava, a prvo bi se na udaru našlo pravo na pobačaj, te onda redom i sva druga prava. Molitelji bi žene zatvorili u kuće i napravili od njih domaćice, u prijevodu sluškinje muškarcima, velikim katoličkim muževima.
Loše je da se Domovinski pokret uortačio s takvima jer čak ni oni ne bi trebali biti toliko konzervativni. Ni biračko tijelo koje čine prosječni vukovarski branitelji nije toliko zatucano. Sve se svodi na neke pojedince željne medijske pažnje, kao što je predsjednik kluba DP-a u Saboru Igor Peternel – on je inače ranije bio čak i član SDP-a, a onda mu je slovo »S« ispalo pa mu je dobar i DP, te danas promovira ideje u koje ranije očito nije vjerovao. U svakom slučaju, s pojavom DP-a u vlasti otvoren je put za medijsku prisutnost takvih, inače posve marginalnih ideja. Takve stvari još se samo mogu čuti u Bujici i, naravno, u objavama HBK-a. Ali sigurno ni cijela Crkva u Hrvatskoj nema iste stavove – riječki nadbiskup Mate Uzinić zacijelo se ne bi složio da je društvena uloga žena isključivo uloga kućanice, kao što to sigurno ne zastupa ni papa Franjo.
Ali, stavovi koje promoviraju pojedini DP-ovci, eto, ipak zaoštravaju polemike i stvaraju nove društvene podjele. Rodni studiji za njih su neprihvatljivi, kažu, iako zapravo postoje već godinama, samo pod drugim nazivima. Feminizam se kao društveni pokret izučava desetljećima, ali izgleda da neki u DP-u o tome zaista malo znaju, pa im dosad nije smetalo.
Premijer Andrej Plenković koji je bio prisiljen prigrliti taj i takav DP u redove Vlade, sigurno nije sretan zbog takvog razvoja događaja. Njegova je mantra ublažavanje socijalnih fraktura. U zadnjih osam godina splasnule su ovakve ideološke rasprave, a sad se naveliko vraćaju. To znači da će morati, još manjim filigranskim vezom nego ranije, rješavati probleme sa svojim koalicijskim partnerima oko ovih vrućih tema. Stoga se, za početak, pravi potpuno nezainteresiran. Nisam stigao vidjeti, nemam vremena, nisam sudac za ideje – to su izjave kojima pokušava umiriti sukobe i polemike. A u drugom koraku pokušat će izazvati najmanje novih svađa – oko izmjena zakona o pobačaju konzultira se sa ženskim udrugama i predlaže čak i dodatna prava, anonimne pobačaje, a oko rodnih studija odluku će prepustiti Sveučilištu i struci u Ministarstvu znanosti (u kojem DP očito neće imati državnog tajnika).
Za to vrijeme klečavci neka kleče izvan institucija, a DP neka se bavi poljoprivredom, gospodarstvom i demografijom. U redu je da ideološke podjele ostanu izvan institucija.